Евтим Евтимов
Птици на разсъмване

chitanka.info

Един нечакан от човека зов

отвъд реката тъмна се обади.

Необяснена никога любов

сънуваха зелените ливади.

Излизаха от мрака две по две,

криле допрели, непознати птици.

Докосваха се с неми гласове

като дошли от вековете жрици.

Какво си казваха отвъд брега,

отвъд тревогите, отвъд земята?

Да бяха ни повикали сега,

душите си да сложим под крилата.

Недосегаеми от земна прах,

превърнали се бяха в зов любовен.

Като насън — помамени от тях,

потърсихме ръцете си отново.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.